Baseret på virkelige hændelser.
Oversat af UNiTY www.DanishBits.org
"Det, Keane har udrettet, er enestående."
"Hvis det var skidt, havde folk ikke brudt sig om det. Andy Warhol."
Det nordlige Californien, 1958.
50'erne var en stor tid, hvis man var en mand.
Jeg er Dick Nolan, journalist.
Dette er den mest underlige historie.
Det startede, da Margaret Ulbrich forlod manden, før det blev moderne.
Kom så, Jane.
Skat, du kom. Velkommen til North Beach.
- Se dig, Deirdre. - Dee-Ann.
Deirdre lyder som noget, min mor ville kalde mig.
Er du klar til alt dette? Hvad med Jane?
Jane kommer i en god skole. Det er svært uden hendes far.
- Jeg ved ikke... - Hold nu op.
Du er bedre tjent uden ham. Jeg har aldrig brudt mig om ham.
- Du var vores brudepige. - Derfor jeg intet sagde.
Næste gang siger jeg noget.
Lad os have det sjovt nu.
Jazz, så prøv Hungry i. Italiensk mad, Vanessi's.
For frelse, det buddhistiske tempel. Kunst, 6th Gallery.
- Er der kun moderne kunst? - Det er alle steder.
- I kælderen får man espresso. - Er det pot?
Du har meget at lære.
Dengang rejste kvinder ikke uden at have job eller planer.
Hun havde kun malerierne bagi og datteren på bagsædet.
Held og lykke.
Her kommer ikke mange damer.
- Har din mand godkendt dette? - Min mand og jeg er gået fra hinanden.
Gået fra hinanden?
Jeg ved, at jeg ikke har erfaring, -
- men jeg har brug for dette job. Jeg har en datter at forsørge.
Ikke for at prale, men jeg elsker at male.
Du skal se min portefølje.
Jeg blev uddannet ved kunstskolen i Nashville.
Samt kurser i New York.
Dette er et pastelmaleri, jeg har lavet.
Dette er lavet med trækul.
Dette er jo en møbelvirksomhed?
- Kan du lide noget? - Derovre.
De er søde.
- Dit arbejde er flot. - Mange tak.
- Hvor meget? - I dag $2.
- Du kan få 1. - Okay.
- Kom så. - Sid ned.
- Hvad hedder du? - Dylan.
- Hvor gammel er du? - 9 år.
- Det ligner Monet. - Monet?
Sikke et kompliment.
Jeg er ikke helt enig, men mere som Pissarro.
Kom nærmere. Lad os gøre det.
Se, de dristige farver.
Vil du røre det? Gør det bare.
Det er ikke lagt på i tykke lag, så det går ikke i stykker.
Det koster $35.
Undskyld mig.
- Værsgo. - Tak.
Mange tak.
Du fortjener mere end det. Du er alt for billig.
Jeg er glad for, at de kunne lide det.
Det punkt er du ovre. Du lægger sjæl i arbejdet.
- Hvad er dit navn? - Margaret.
Vil du ikke hellere flirte med dem?
Nej, jeg kan lide dig, Margaret...
Ulbrich.
Margaret Ulbrich. Du undervurderer dig selv.
Lad mig vise dig det.
Lille pige!
Hvad siger du til, at blive portrætteret af den kendte, -
- Margaret Ulbrich, dronning af bugten?
På få minutter fanger hun din sjæl!
- Nej. - Hvorfor ikke?
Ville du ikke ønske, det var dig?
Det er mig... Og der.
Det var mig, men min mor lavede det om til en kinesisk dreng.
Det er jeg ked af. Jeg misforstod situationen.
Jeg må hellere smutte, før hr. Ulbrich kommer.
Hr. Ulbrich er ude af billedet.
- Godaften, Henri. - Hr. Keane.
- Beklager, jeg ikke ringede inden. - Dit stambord er klar.
Jeg betaler ikke her, fordi jeg gav kokken et maleri.
Ingen maler Montmartre, som Walter Keane.
Jeg kan ikke tro, du boede i Paris.
Den bedste tid i mit liv.
Jeg har aldrig været ude at flyve.
Det er en oplevelse, du ikke må gå glip af.
Jeg ville være kunstner, så jeg studerede på Beaux Art.
Jeg boede i et atelier og spiste brød og vin.
- Du er en romantiker. - Det kan du bande på.
Det var ikke let at komme væk derfra.
Jeg måtte sige mit job op.
Og forlade konen.
Det er ikke nemt.
Jeg har aldrig gjort noget spontant.
Jeg gik fra datter til hustru, og derefter til mor.
Alle mine malerier er med Jane, for jeg kender ikke andet.
Tal ikke nedladende om dit arbejde. Du har et fantastisk talent.
Du kan se på nogen, og overføre det til et lærred.
Du kan male mennesker.
Jeg maler kun ting. Mine gadebilleder er...
Charmerende.
Men det er kun en samling af bygninger og fortove.
Du kan sikkert male alt.
Når du kigger sådan på mig, kunne jeg forelske mig.
Undskyld.
Det gik lidt for hurtigt.
Jeg har ikke været ude med nogen længe.
Skat, sid nu stille.
Du må da snart kende mit ansigt udenad.
- Du har ikke malet noget. - Inspiration tager tid.
Lad være at genere hr. Keane. Kreativitet kommer indefra.
Hun generer mig ikke.
Må jeg spørge om noget?
Hvorfor de store, skøre øjne?
Fordi jeg tror, at man ser ting i øjnene.
Øjnene er vinduet til sjælen.
Men de er stå store som pandekager. De er helt ukorrekte.
Sådan udtrykker jeg mine følelser.
Sådan har jeg altid malet.
Jeg blev opereret som lille, hvilket gjorde mig midlertidigt døv.
Så jeg kiggede ofte folk i øjnene.
Walter?
Jeg synes nok, det var dig.
Hvor dejligt at se dig.
Har vi hørt mere? Mine folk afventer spændt.
- Vi hører noget på torsdag. - Det siger jeg til arkitekten.
Hvad gik det ud på?
Du skulle ikke vide det.
Jeg arbejder i ejendomsmarkedet.
Ejendomsmægler?
En af en bedste og succesfuld nu på tredje år.
- Og du er flov? - Det kan alle gøre.
Jeg har altid ønsket, at være fuldtidskunstner.
Jeg forsøgte, men uden held.
Jeg er bare en amatør.
Tak. Herind.
Bare herovre.
Fint, så står det ikke i vejen
Det er et af dem, jeg arbejder på.
Som du kan se...
Jeg har posten.
Hvad er der galt?
Frank vil have Jane.
- Han påstår, jeg er en dårlig mor. - Du er en perfekt mor.
Han fortalte retten, hun ikke bor ordentligt...
Og det er ud over mine evner, som enlig mor...
Vil du gifte dig med mig?
Tænk ikke på et nej, for der er mange grunde til at sige ja.
Jeg ved, det ikke giver mening. Men tænk på alt det sjove.
Jeg tager mig af jer tøser.
Margaret, jeg er på knæ. Lad os blive gift.
- Vi kan være på Hawaii i weekenden. - Bryllup på Hawaii?
Jeg er vild med dig, men overvældet. Hvorfor Hawaii?
Fordi du er en prinsesse og fortjener at blive gift i paradis.
Du har ret. Det er paradis.
- Kun Gud kan skabe disse farver. - Jeg vidste, du ville elske det.
Kan vi ikke blive her for evigt?
Jeg ved ikke helt med for evigt, men en uge mere måske.
Luften var så frisk...
Det er et gammelt alter. En statue af Kane.
Skabelsens Gud. Jeg bad en bøn der.
Walter og Jane byggede et sandslot sammen.
Det gik hurtigt.
Jeg har kun haft to dates, og du er allerede gift.
Der var et tomrum i mit liv, som Walter fyldte ud.
Walter fylder mange. Alle piger i kunstnerkredse.
- Det er min mand, du taler om. - Ja, netop.
Jeg er ikke naiv.
Okay, jeg er naiv, men jeg ved, hvem jeg giftede mig med.
Walter er en god forsørger. Og rigtig god mod Jane.
Vi ønsker en ny begyndelse. Jeg var enlig med et barn.
Walter er en velsignelse.
"Du er på tærsklen til ubeskrivelig succes."
Den spontane sammensætning er god. Billedet har intet visuelt midtpunkt.
- Meget gesturalt. - Med indflydelse af tachisme.
- Var Tab Hunter interesseret? - Det må jeg ikke sige.
For pokker...
Kom ikke nu.
Ruben, har du et øjeblik?
- Man bestiller normalt tid. - Jeg kan komme tilbage senere.
Du vil elske mine ting i dag.
Har jeg ikke set det før?
Det var det femte distrikt, dette er det sjette.
Du var en uge i Paris, men maler stadig derfra?
Det hele er herinde.
Men det kommer ikke herop.
Det er for prosaisk.
- Kunst er ikke mode. - Vel er det så!
Folk ønsker Kandinsky eller Rothko. Ikke gadebilleder.
Jeg har noget andet.
Du er i en ny fase.
Min kone har malet dem.
Hvorfor er øjnene så store? Som store kugler.
Ekspressionisme. Det genkender du sikkert.
Jeg er glad for, I fandt hinanden.
- Hvad siger du? - Nej, det er ikke kunst.
Som bagsiden af et magasin. En tegnekonkurrence.
- Hvor vover du? Folk vil elske dem. - Ikke i dette galleri.
Fjern nu det hele, før modepolitiet kommer.
Det kommer aldrig til at lykkes.
Det er en forsamling af galleriejere og kritikere, -
- som spiser sammen om søndagen og beslutter, hvad der er mode.
Som McCarthy...
"Kendte jeg den maler, ville han blive forvist."
Folk køber kunst, fordi det bevæger dem.
De lever i eventyrland.
Folk opdager intet.
De køber på det rigtige sted, på det rigtige tidspunkt.
Giv en hånd til bandet.
Bliv hængende til den sene optræden.
Undskyld mig.
Banducci, jeg elskede musikken.
Walter Keane, maler.
Jeg så dine vægge. De er ret tomme.
Måske har du ret. Hvilken farve foreslår du?
Jeg er en kunstner, som boede i Paris.
Men er flyttet til Amerika.
Og søger nu efter et sted, at udstille mine ting.
Jeg elsker min klub. Hvis dit materiale er godt, så smid det på museum.
Jeg respekterer, at du er forretningsmand. Ikke en velgører.
Hvad med, at jeg lejede dine vægge?
Walter, Margaret, vi er klar.
En kunstelsker. Hvad kan jeg hjælpe med?
Jeg søger toilettet.
Tak.
Se lige barnet.
Hvor er hun trist.
- Er hun fattig? - Nej, glemt.
Jeg får lyst til at græde.
- Er du Keane? - Ja, det er mig.
Du er en fremragende maler.
Mange tak.
Dit arbejde er intenst.
Der er så mange følelser i øjnene.
- Er der noget galt? - Nej.
Sådan så jeg ham ikke.
Det er fordi maleren ikke vil af med sit mesterværk.
Tak, skat. Jeg elsker det.
Jeg skynder mig.
Picasso!
- Mange mennesker, ikke? - Jo, bare ikke ude bagved.
Hvad fabler du om? Folk der drikker skal tisse.
Det er fornærmende. Man ser ikke kunst ved toilettet.
Var din mund. Der er damer til stede.
Anderledes buffet. Banducci og maler i slåskamp.
Vilde scener ved "Hungry i."
Jeg har aldrig betalt kaution før.
Banducci hånede vores værker.
Hvorfor er du så følsom? Kunstnere skal acceptere kritik.
Du har ret. Det var dumt.
Jeg havde drukket, og lod som om, jeg malede dine store øjne.
Hvad? Hvorfor?
Det var en misforståelse, og jeg ville ikke ødelægge handlen.
Det gør du ikke igen.
Drop det. Jeg henter bare tingene.
Kan du tro det? Vi har udsolgt, og det er mandag.
Walter, vi kom på forsiden.
Folk vil se, hvad voksne mænd var oppe at slås over.
- Jeg er træt af dig. - Vi ses i retten.
- Jeg sagsøger dig! - Jeg er træt af dine malerier!
Jeg sagsøger dig for bagvaskelse!
Walter Keane var ikke raffineret, men raffineret sælger ikke malerier.
Det var en gang vås, du fyrede af.
Dick Nolan, Examiner.
Bare rolig. Jeg nød forestillingen.
Det er guf til min klumme.
Skriver du ikke kun om kendisser?
Banducci er berømt, og du slog ham.
Så er du også en salgs berømthed. Køb en drink til mig.
Gary, en whisky til mig og min ven.
Nå, Walter, fortæl mig om dit arbejde.
- Da jeg var i Paris... - Nej, ikke det.
De dårligt stillede børn.
Vågn op...
Du var et hit.
Sikke en aften. Jeg solgte alle dine malerier.
- Der er $200. - De elsker dig.
Hele stedet var fyldt. Der kom en berømt journalist.
Jeg skal bruge flere malerier!
Det kommer til at tage mindst en weekend.
Det er en fantastisk mulighed. Vi bliver en uovervindelig duo.
Jeg sælger dem, mens du gør, hvad du elsker.
Hold nu op...
Jeg elsker dig.
Som en digter engang sagde; "Øjnene er vinduet til sjælen."
Det er derfor, jeg maler dem store.
Hvis I er interesseret, arbejder jeg på nye værker.
En blond pige i en gul kjole, som fanger ens hjerte.
- Walter? - Skat, hvad laver du her?
Hvorfor lyver du?
Undskyld mig.
Du tager æren for noget, der ikke er dit.
- Jeg vil bare sælge. - Disse børn er en del af mit liv.
Du ved, at det er lettere at sælge, hvis de ser maleren.
Det kunne de ikke, fordi du bad mig blive hjemme.
Vi tjener penge, så det gør ingen forskel.
- Du tager let på det. - Slet ikke.
Du kan også bare sige, at en abe malede gadebillederne.
Bare fordi du kan skille dig af med dem uden følelser.
Jeg vil bare dele dem med verden.
Skal de stå i et støvet skab, eller hænge i nogens stue?
- Hvem er det? - Dino Olivetti.
Olivetti skrivemaskiner. Men glem det, han taler ikke engelsk.
Hr. Olivetti er begejstret for maleriet. Han vil vide, hvem maleren er.
Det er jeg.
Har du altid været kunstelsker?
$5.000!
Vi tjente $5.000. Og det var ikke et af dine bedste.
- Mener du ikke dine? - Nej.
Nej, vores.
Vi hænger nu hos industrigiganten Dino Olivetti.
Gennem ham kommer troværdighed, og deraf kommer respekt.
- Og ærlighed? - Der står Keane.
Jeg hedder Keane, du hedder Keane.
Fra nu af, er vi ét.
Mine kilder siger, borgmesteren får en stor overraskelse i dag.
På vegne af alle verdens børn, -
- giver jeg dette maleri til San Franciscos borgmester.
Jeg hører også, at den sovjetiske ambassadør er i byen.
På vegne af fred gennem kultur, doneres dette til borgerne i Sovjetunionen.
The Purple Onion. 21:30. Joan Crawford har et bord.
Frk. Crawford, i anerkendelse af din filmkunst, -
- foræres du dette maleri.
Katten er ude af sækken.
Lokale Walter Keane åbner sit eget galleri.
Ruben besvimer, når han ser det.
Jeg husker, da mor malede det.
Er du sikker? Det er længe siden.
Ja, det var i vores gamle lejlighed, hvor jeg sad i køkkenet.
Du er forvirret, skat. Jeg har malet det.
Nej, det gjorde mor. Jeg har min blå kjole på.
- Mange piger har den kjole. - Du har et godt øje.
Jeg forsøgte at efterligne din mors stil.
Den stil, hun malede før i tiden.
Det klarede du flot.
Hej.
Undskyld, jeg har aldrig gjort dette før.
Jeg opvoksede som metodist, så jeg kan gå igen...
Nej, vi jager ikke folk væk.
Hvad har du på hjertet?
- Jeg løj over for mit barn. - Hvorfor det?
Min mand fik mig til det.
- Sådan er jeg slet ikke. - Er din mand sådan?
Det ved jeg ikke. Han kan godt lide at overdrive.
Han er en god mand, som vil spare op til et hus.
Vil løgnen skade barnet?
Nej, slet ikke.
Jeg søger bare svar.
Den moderne verden er et kompliceret sted.
Nogle gange må børn beskyttes mod sandheden.
- Nej, det er ikke. - Din mand vil forbedre en situation.
Du ved, hvad kristen mennesker lærer.
Manden er huset overhoved.
Måske bør du have tillid til ham.
Åbning af Keane Galleri, 1960.
De er skræmmende og amatøragtige.
Netop. Elsker dem.
Vi kom tidligt. Vi ejer tre nu.
Tak.
Hej, skat. Sikke en fin fest.
Hvor er dine malerier?
Vi besluttede, at det kun skulle være Walters værker.
Hvorfor dog det?
Walter er mere anerkendt.
Walter synes ikke som en, der maler små børn.
Det er rart at se dig. Tak, fordi du kom.
Din mand er meget talentfuld.
Maler du også?
Det ved jeg ikke.
Jeg er nysgerrig på din teknik. Hvor lang tid tog det?
Sandsynligvis måneder.
Fra idé til skitse. Derefter mig og oliefarverne.
- Er det ikke akrylmaling? - Jo...
Et væld af idéer som tumler rundt i mit hoved.
Hvor får du dine idéer fra?
Hvad mener du?
Hvorfor er det kun børn?
Husk, De er under ed.
Frk. Rogers, De vidnede om, -
- at da De mødte Judson, talte De med en fyr i baren.
- Det forstår jeg ikke. - Kunne det være en fremmed?
- Nej! - Tak, det var alt.
Harry Mason fortsætter lige straks.
Kunstkritiker, John Canaday -
- med sit perspektiv af maleren, Walter Keane.
Keanes værker har intet særpræg.
Har er ikke en del af de vestlige kunstnere.
Han har ikke vundet priser, og vises kun i en sladderklumme.
Hr. Keane er grunden til, at samfundet behøver kritikere.
For at beskytte det mod disse forfærdelige ting.
Mor!
Mor, må jeg komme ind?
Nej, mor har travlt.
Hvad laver du herinde?
Jane, kom her.
Du må respektere din mors privatliv.
Nogle gange har voksne brug for alenetid.
Er det isbilen?
Smut ud og køb en is.
Fantastisk!
Jeg kan ikke lide det. Jane og jeg var meget tætte.
Jane har det fint. Hun spiser is, -
- har fået nye sko og har sågar penge til skolen.
Måske er det bare fordi, jeg sidder her hele dagen.
Jeg har brug for din hjælp. Jeg vil forsvare værkerne på tv.
- Skal du i tv? - Ja, men hvad skal jeg sige?
Hvor stammer min inspiration fra?
- Måske er du besat af små piger. - Hvor sødt.
Undskyld, men du har vist malet dig inde i et hjørne.
Vil du have varme til vinter, så hjælp mig her.
Walter, kunst er en personlig sag.
Hvad får en voksen mand til at male det der?
Voksede jeg op blandt seks søstre?
Eller på et børnehjem?
Jeg boede i en verden, hvor de voksne var forsvundet -
- og børn legede ude på den golde jord.
Hvorfor maler du gadebilleder?
Det er noget, jeg har oplevet.
Var alle solrige gader med blomsterhandlere?
Selvfølgelig ikke. Det var efter krigen.
Der var ødelæggelse overalt.
Jeg rejste igennem...
Forfærdelige ødelæggelser.
Jeg fik ar på sjælen, da jeg studerede kunst.
Intet i mit liv har gjort mere indtryk end disse børn.
Krigens ofre. Uskyldige. Uden forældre og hjem.
Kæmpende om affald.
Der begyndte mit liv som maler.
Fra det tidspunkt malede jeg fortabte børn med store øjne.
Øjne som altid vil hjemsøge mig.
- Hvor mange har vi solgt i dag? - Solgt?
Ingen. De er her kun for at beundre. De har ikke råd til noget.
Men vi har foræret mange plakater væk.
Er det ikke vildt? Penge for plakater.
Først nogle ører, så en krone. De river dem væk.
Derfor tænkte jeg; Sælge et maleri til $500, -
- eller en million reproducerede, billige plakater?
De er ligeglade med kopier. De vil have kunst, der bevæger dem.
Vi kan sælge dem hvor som helst.
Overalt!
Her stinker, åbn dog vinduet.
- Hvad er klokken? - 06:30.
- Hvad har du der? - Det er personligt.
Vi er gift og bør ikke have hemmeligheder.
Lad mig se.
- Det er en helt anden stil. - Ja, netop.
- Det ligner dig. - Det er et selvportræt.
- Hvordan forklarer jeg det? - Jeg tænkte...
- At jeg selv kunne skrive under. - Forvirrende, ikke?
Keane betyder mig.
Ja, men når folk spørger, om jeg maler...
Ved jeg ikke, hvad jeg skal svare, så derfor ville dette være rart.
- Hvem har du fortalt om "Big Eyes"? - Ingen.
Hvis du fortæller nogen det, så forfalder dette imperium.
Vil du opgive pengene? Vi bliver stemplet som svindlere.
Det ved jeg godt, jeg lever med det hele tiden.
Jeg har holdt min ord, og ikke fortalt nogen det.
Lad mig få det.
- Maler du, Margaret? - Vi taler ikke om det.
Desværre køber folk ikke kvinders værker.
Hvad med Georgia O'Keeffe?
Hvor får du idéer fra?
Fra verden omkring mig. Og jeg elsker Modigliani.
- Modigli... - For pokker, Margaret.
Dick skriver en sladderklumme. Hold dig til familieanliggender.
Se lille Janey. Det kalder man talent.
Det er Keane-familien. Vi har oliemaling i årerne.
En behagelig overraskelse.
Det fjerde medlem af familien.
Lily, hvordan har du det?
Jeg har det fint, far. Jeg tabte en tand.
Virkelig?
- Var du oppe at slås? - Nej, den faldt ud.
Skal jeg tale med tandfeen, eller har din mor gjort det?
- Det har hun klaret. - Godt.
Janey, kom. Vis hende børneværelset.
Så kan I hygge jer bagefter.
Walter, du har aldrig sagt, at du har en anden datter?
Har jeg ikke? Lily er fra mit første ægteskab.
Undskyld mig.
Walter, må jeg tale med dig?
- Hvad var det? - Lily.
- Jeg har da nævnt hende. - Nej, det har du ikke.
- Flytter hun ind? - Moderen er i Las Vegas i weekenden.
Jeg skal have hende en gang om måneden, men vil ikke tvinge...
- Hvordan kan du lyve om det? - Hun er en sød pige.
Jeg har aldrig klaget over din datter.
Det lader jeg som om, jeg ikke hørte.
Undskyld.
Lad os afslutte dette.
Sådan her minder Keane og Gauguin om hinanden.
De opgav begge deres karriere, for at rejse jorden rundt.
Jeg har mødt mange berømte, men kun få nyder rampelyset.
Walter elskede det. Margaret derimod ikke.
- Det har jeg malet. - Virkelig?
Det er stemningsfyldt.
Sensuelt.
MDH.
Fuld af mystik.
Vi bruger ikke mit navn, da kvinders værker ikke anerkendes.
Det er mine initialer.
Jeg er interesseret i numerologi, og 7 er mit lykkenummer.
7?
Mit pigenavn er Margaret Doris Hawkins.
"M" er det 13. bogstav i alfabetet. "D" er 4., "H" 8.
Lægger man 1 og 3...
Et ægte farveorgie...
Undskyld.
4 + 4 +8 = 16. Og 1 + 6 = 7.
Kom lige.
Hvad fabler du om?
Hjælp verden og luk din mund.
De eneste tal her, er priserne.
To skøre kugler.
- Hvordan kan de tjene kassen? - Fordi han sælger malerier.
Og han sælger billeder og postkort af malerierne.
- Jeg kan lave et på 10 minutter. - Men uden samme renhed.
Det vil køberne ikke se.
Det er blevet en bevægelse.
"KEANE MOD KUNSTVERDENEN"
"MANDEN BAG ØJNENE" "KONG KEANE"
Woodside, Californien, 1963.
Jeg troede, det var den forkerte adresse.
Det er en lang indkørsel.
Jeg kan næsten ikke tro det selv.
Vi har en stor pool, samt fem soveværelser.
Selvom det er en overdrivelse.
Da vi jo kun er tre.
Det er længe siden, jeg har set dig.
Ja, North Beach er 50 km herfra, men det kunne lige så godt være 500.
Du har nok for travlt med dine nye rige venner.
Gider du lige? Det er Walters venner.
The Beach Boys kom forbi.
- Er du sulten? - Nej, tørstig.
Jeg troede, at en bar var spild af plads, -
- men vi bruger den meget.
Hvordan har Walter det?
Han er lykkelig.
- Han har alt, hvad han har drømt om - Det samme har du.
Er det dit atelier?
- Det ønsker du ikke gå ind i. - Jeg vil se.
Jeg vil se, hvordan der ser ud hos en verdenskendt maler.
Gå ikke derned.
Du må ikke gå derind.
Walter maler også her.
Er Walter hjemme nu?
- Hvad fanden sker der? - Ingenting...
Jeg inviterede Diana over.
Jeg hader, at folk ser mine værker, før de er færdige.
Dig og dine venner er falske!
- Du er fuld af lort, Walter. - Skrid ud af mit store hus.
Sælg din skide skulpturer, nede på havnen.
Rend mig!
Inviter hende aldrig mere.
Det gør jeg heller ikke.
- Jeg må arbejde lidt. - Må jeg komme med?
Det må jeg aldrig. Hvorfor spørger jeg dog?
Hvordan er du kommet ind?
Besøgende er ikke tilladt.
Er det virkelig kommet så vidt?
Du er den eneste, der må høre min hemmelighed.
Jeg har malet dem.
Det er sandt. Alle "Big Eyes".
Mig. Og ingen andre end dig vil nogensinde vide det.
Jeg skal male et nyt nu.
For at irritere Walter, vil jeg male en skør tøs, som taler med en hund.
Det var en produktiv dag.
Jeg hørte noget sladder.
Madame Chiang Kai-shek kommer hertil direkte fra Taipei.
Vi bør give hende et maleri, og få Dick til at dække det.
Glem alt om Dick. Jeg mødte en ny.
Måske vil hun have et af dine gadebilleder?
Jeg tænkte mere, at du kunne male en lille sød kineser.
Med store, skæve øjne.
Nej.
Nej, hun er førstekvinde, og fortjener noget fra dig.
Synes du? Måske har du ret.
Hun har nok ikke et af Paris i paladset.
Medmindre hun allerede har en Cenic.
- Hvad sagde du? - Cenic.
Det står på et af dine første værker.
Det er Cenic. Mit øgenavn i Paris.
Mine venner elskede mine malerier.
De kunne ikke udtale det, da de kaldte mig "Scenic."
Jo mere du lyver, des lavere synker du.
Hvor vover du? Jeg er stolt af dem.
Hvorfor dækker du så din signatur?
Brug aldrig vandmaling oven på olie, det går nemt af.
Er du blevet vanvittig? Du har set, jeg maler.
Nej, det har jeg ikke.
Det troede jeg, men det var en luftspejling.
Fra afstand ligner du en maler. Tæt på er du ikke noget særligt.
Jeg var i Paris! Og studerede på Beaux Art!
Gik i timevis i Louvre -
- og stirrede på mesterværkerne!
Har du overhovedet været i Paris?
Jeg ville være kunstner, men det lykkedes aldrig.
Du skal ikke sove her.
Der er tre andre soveværelser. Vælg et.
- Hvor mange har vi ude bagved? - Omkring 3.000.
- Undskyld, hvad koster dette? - Hvad betaler jeg dig for?
Det er et af hendes...
"VERDENSUDSTILLING I APRIL."
Dette ændrer ikke noget.
- Jeg kender sandheden. - Og hvad så?
Måske bør vi sætte mit navn under initialerne.
Nej, du skulle aldrig have haft børnene.
Vær stille!
- Hæv ikke stemmen. - Jeg taler så højt, som jeg lyster.
- Jeg får dig dræbt. - Hvad?
Hvis du siger noget, vil du forsvinde.
Jeg kender folk. Husker du Banduccis fætter?
Truer du mig?
Fint, så dræb mig.
Jeg har holdt det hemmeligt i årevis...
Ved du, hvor svært det har været?
Jeg har ingen venner, og løj over for mit barn.
Livet efterligner kunsten. En grædende Keane.
Walter, hvad vil du have?
Alt er nøje udregnet hos dig.
Vi er her, hvor vi var på første date.
Jeg har brug for dig. Du har evnen.
Det er en stor mulighed... Jeg ryster af begejstring!
Verdensudstillingen i New York. 70 millioner besøgende.
På åbningsdagen afslører jeg mit mesterværk.
- Hvilket? - Netop.
Hvad har vi manglet så længe?
Da Vinci havde Mona Lisa, Renoir sin bådfører-frokost...
- Hvor er mit mesterværk? - Du lyder vanvittig.
En kunstner annoncerer ikke bare sit mesterværk.
Michelangelo vidste det, da han malede Det Sixtinske Kapel.
Det tog ham fire år.
Men det bedste er, det er for UNICEF.
UNICEF sponsorerer uddannelsescentret.
Nu kan vi hjælpe børnene i verden.
VERDENSUDSTILLINGEN
Goddag, jeg er Lowell Thomas.
Jeg står foran noget, som vil blive et vidunder i den moderne verden.
Hvorfor blev hun? Frygt eller manglende selvtillid?
Margaret var fanget i en løgn, hun selv var med til at skabe, -
- og at dække over den, er værre end selve forbrydelsen.
Hvorfor lovede du dem noget stort?
Det skal omfatte børn af alle racer.
Triste ansigter som går mod det uendelige.
Det ultimative Walter Keane.
Redaktøren siger, at vi bør lave en bog med værkerne.
Du ved... helt klassisk.
Min oprindelige portefølje. Min kunstneriske udvikling.
Hvor er alle dine originale skitser?
Al den tid på kunstskolen, du må have kapret -
- så mange eksperimenter og ufærdige skitser.
De må være her et sted.
Jeg ved, du er sarkastisk. Men det er gode idéer.
Forældreløse fra krigen. Gamle selvportrætter.
Gå ud, jeg arbejder.
Mor? Hvad med middag?
Mor, er du her?
Mor?
Det er Walters atelier. Du må ikke være her.
Jeg ved alt.
- Nej, du ved ikke noget. - Jeg er ikke et barn længere.
Jane?
Seks sider. Er jeg gået glip af noget?
Han forsvinder aldrig.
"Vil blive afsløret ved åbningen af uddannelsescentret."
"Verdenskendte kunstnere er blevet udvalgt -
- til at repræsentere børn i verden."
Det er absurd!
Hvem sad i udvalget?
Der var ikke noget udvalg.
Vi var ude at spise. Jeg, Ed, Jerome og konen.
Vi inviterede ikke. Keane kontaktede os.
New York, April, 1964.
Kom nu.
Udstillingen åbner onsdag, og torsdag lanceres bogen.
Fredag vil jeg skilles.
Hvorfor er du altid så ulykkelig?
Jeg har tænkt mig at nyde eftermiddagen.
Fru Tisdale, Walter Keane.
Tusind tak, fordi du afholder sådan en fantastisk fest.
Det var så lidt.
Keane, har du læst The Times?
Nej, jeg har haft travlt hele dagen.
Du bør læse den.
VERDENSUDSTILLINGENS TEMA-MALERI
RYSTENDE. FORFÆRDELIGT. SMAGLØST MAKVÆRK.
Hvordan kan man sige noget så grusomt?
Du kan være ligeglad. Det er mit navn, der bliver tilsølet.
- Er han her? - Ja, men det er nok bedst...
Hvem har skrevet dette pis?
Hr. Keane, det er ikke det rette sted.
- Du må skrive til redaktøren. - Hvad frygter du?
Fordi andre kan lide mit arbejde, er det så automatisk ringe?
Nej, men det gør det ikke til kunst.
Kunsten skal ophøje, ikke forringe.
- Især ved et uddannelsescenter. - Du skulle bare vide.
En kritiker er en, der ikke selv kan skabe noget!
- Det sure æble. - Afbryd ikke!
Du har ingen idé om, hvordan det føles at have ens følelser til åbent skue!
Hvilke følelser? Det er makværk.
Dit "mesterværk" er blot gentagelser.
Hvilket gør det uendeligt ringe.
Hvad er der galt med de laveste fællesnævnere?
Det blev dette land bygget på!
Jeg sagsøger alle.
Jeg sagsøger dem alle.
Jeg sagsøger kritikeren.
Samt verdensudstillingen. Og UNICEF.
Jeg tager UNICEFs dyrebare penge.
Men jeg kan ikke sagsøge dig.
Du er den ultimative forræder. Du fejlede med maleriet.
Du gik fra sentimental til kitsch.
Walter!
Du elsker det! At folk griner af mig!
Luk op!
Luk mig ind!
Jeg kan ser jer!
Jeg brænder jer ud.
Det eksploderer som en bombe!
Hvor er du?
Jeg er ked af, jeg ikke var en god moder.
Jeg skulle have gjort dette for længe siden.
Hvor skal vi hen? Vi har intet tøj.
Hvor vi skal hen, behøver vi ikke meget.
Hawaii.
- Virkelig? - Hawaii er et paradis.
Fugle, blomster og smukke farver.
Vi begynder et nyt liv.
Stor pige.
HONOLULU - ET ÅR SENERE
- Hallo? - Du var svær at finde.
Walter...
Jeg er lidt oprevet.
Jeg fik papirer tilsendt i dag.
Anmodning om separation, som du skal skrive under.
Er du ikke for hurtigt ude?
Walter, jeg vil skilles.
Det gør ondt, at høre det. En skam, det er kommet så vidt.
Jeg kan vel gå med til det, -
- så længe, jeg får rettighederne til alle producerede malerier.
- Hvis det er prisen. - Virkelig?
Okay, så må vi tale om fremtidige omkostninger.
- Hvor mange penge vil du have? - Jeg har mine betingelser.
Du skal male 100 malerier. 100 stk. Walter Keanes.
Jane, jeg tager på posthuset. Vil du med?
Nej, jeg vil surfe med vennerne.
- Dine venner er lidt vilde. - Slap af, mor. Du er umulig.
Vi flytter til Hawaii, hvor jeg endelig får venner, og så brokker du dig.
Måske har du brug for venner.
Du ved, jeg ikke kan få besøg.
For så ser de, dine dyrebare malerier.
Vi besøger kvarterets beboere med et vigtigt budskab.
Vi har noget at dele med dig om de ting, Guds rige gør for os.
Jeg ser ikke andet end stolthed, tyveri og mishandling.
Kender du Timoteus 3:1-5?
Men vid dette, at i de sidste Dage skulle vanskelige -
- Tider indtræde. Thi Menneskene skulle være egenkærlige.
Det lyder som min eksmand.
Kom indenfor.
Der står, at Jehovas Vidner skal være oprigtig med alting.
Du lukkede virkelig folk ind.
Der står også; Ingen løgne, kun sandheder. Tyven stjæler ikke mere.
Det er vildt med alle disse kopier. Du er den rene Warhol.
Warhol er som mig. Han stjal min metode.
Det er mine forsyninger.
Jeg havde en fabrik, før du kunne gå.
Vi har en berømt dame med i dag.
Giv et stort Aloha til Margaret Keane.
Er det sandt, at din mand er den bedst sælgende kunstner i verden?
Nej, det er ikke sandt.
Walter og jeg er ikke længere gift.
Og er han ikke nogen maler.
Men... malede han ikke øjnene?
Nej, selvom han fik anekendelsen for det i 10 år.
Jeg er den eneste maler i familien.
Det er løgn.
Ved du, hvad der pisser mig af? Margaret tilstod til en, der trykker på knapper.
I stedet for en respekteret journalist som mig selv.
Jeg vidste det.
Hvem ville dog have anerkendelsen?
Margaret går amok. Du må hjælpe mig.
Jeg skal bruge en historie, som kan dæmpe gemytterne.
Jeg ved ikke helt. Det er eksplosivt materiale.
Det giver ingen mening!
Da jeg studerede kunst i Paris, hun var et barn i Tennessee!
Se her.
Mine skitser.
Forældreløse i Berlin, 1949.
Hvorfor gør hun det?
Hun er sindsforvirret. Flyttede fra mig og ind i en jungle.
Omgivet af religiøse fanatikere.
- Jehovas Vidner. - Jeg ved ikke meget om dem.
De fejrer ikke jul, eller gør honnør for flaget.
Jane måtte ikke gå til bal.
Han får mig til at se dum ud. Og hævder, han lærte mig at male.
Hun bruger en projektor til konturen og fylder farver i.
- Hvilken del er ikke sandt? - Det hele.
Jeg har det bedre end nogensinde, det må Walter ikke ødelægge.
Hvad siger Jehova til at sagsøge?
17 millioner dollars. Kunstverdenen summer som en bikube.
Advokater indleder i sagen Margaret Keane mod Walter Keane.
En retssag, som kan blive den største i Hawaiis historie.
Gør plads.
Bekymrer De Dem om sigtelserne, hr. Keane?
Jeg er pisse vred, men heldig at have et nyhedsselskab i ryggen.
Jeg forventer, at tiltalen er frafaldet inden middag.
Jeg håber bare, nogen vil give kvinden psykiatrisk hjælp, det har hun brug for.
Okay, undskyld, mine herrer.
Margaret Keane er en offentlig person. Derfor må hun bevise avisernes -
- påstande er usande.
Der er ingen beviser, der antyder, at redaktørernes påstande var falske.
Vi ville fremlægge 692 artikler og interviews, hvori fru Keane, -
- krediterer hr. Keane som maleren af "Big Eyed Children".
Hvor mange år tilbage går de?
Fru Keane er kommet med de udtalelser siden 1958.
Dette er en meget mærkelig sag.
De hænger på museer over hele verden, tilskrevet til hr. Keane.
Ser vi bort fra sandheden, så har fru Keane også bidraget til forvirringen.
Det forekommer usandsynligt, at Gannetts handlinger kan kaldes for injurier.
- Så sigtelsen mod dem er frafaldet. - Tak, ærede dommer.
- Held og lykke, Keane. - Held og lykke? Hvor skal du hen?
Vi var anklaget for injurier. Du er anklaget for bagvaskelse.
Hr. Keane?
Det ser ud til, De ikke har en advokat.
Ønsker De udsættelse, så De kan få det organiseret?
Jeg har altid kunnet forsvare mig selv, jeg har ikke brug for nogle jakkesæt, -
- for at forsvare mit gode navn. Lad os fortsætte.
HONOLULU - KEANE RETSSAGEN TAGER EN UVENTET DREJNING
HONOLULU - HAN ER MALER OG ADVOKAT?
Jeg bekymrer mig om min gamle ven, Walter Keane.
Varmen må have steget ham til hovedet.
Det eneste, han kender til advokater og domstole, er fra Perry Mason i tv.
Jeg er den eneste skaber af min kunst.
Dette er hele mit liv. Mit bidrag til verden.
Hr. Keane, De fik af vide, at De skal stille vidnet spørgsmål.
Hvis De vil være Deres egen forsvarer, så kan De ikke komme med udtalelser.
Okay, så.
Det er svært at holde styr på hele.
Fru Keane. Hvordan forventer De, -
- at nogen vil sluge din fantastiske historie?
Hr. Keane.
Fru Keane, De ser ud til at være en fornuftig -
- og ganske intelligent kvinde.
Hvordan kunne De overhovedet gå med til den vanvittige plan?
Jeg følte mig tvunget. Det var dig, der gjorde det.
Han dominerede mig.
Han ville råbe og skrige, hvis jeg ikke gjorde, som han sagde.
Jeg var bange, og så ingen anden udvej. Så jeg gik med på den.
Lad mig minde Dem om, at De er under ed.
Jeg gav efter. Jeg tillod ham, -
- at han fik anerkendelsen for "Big Eyes".
De var billeder af mine følelser, det var som at miste et barn.
Men jeg var svag.
Jeg mente ikke, jeg kunne forsørge mig selv og min datter.
Han sagde, at ingen ville købe malerierne uden hans personlighed.
Måske havde han ret.
Du har et talent for at være charmerende, -
- og du er et geni til salg og reklame.
Det lyder som om, du beskriver to forskellige mænd.
Den ene er et sadistisk uhyre.
Og den anden en sand gentleman.
Sådan er du, Walter. Du er Jekyll og Hyde.
Det er en forargelig erklæring! Jeg forlanger det slettet!
Afvist!
Du er forargelig. Kritiserer mig konstant, og nedgør mig.
Du ville få mig dræbt, hvis jeg sagde sandheden.
- Men jeg fortæller sandheden. - Ærede dommer.
Jeg beder om sagen afvist.
Du er en løgner. Du ved ikke, hvad sandheden er.
Du ved ikke engang, hvad... Du kan ikke få mig til at tie stille.
Det er ikke en familiær diskussion! Eller måske er det.
Men det interesserer ikke os andre.
Jeg beklager mine følelser.
- Jeg er en kunstner. - Måske.
Ærede dommer. Som mit vidne, indkalder jeg hr. Walter Stanley Keane.
Sværger du at fortælle sandheden, og kun sandheden? Gud hjælpe dig.
Ja.
Hr. Keane, der ser ud til at være mange -
- insinuationer om ægtheden af "Big Eyes".
Vil De venligst klarlægge for retten, -
- hvem der lavede disse malerier?
Det var mig, der skabte de børn.
Det er ikke nødvendigt med koreografien. Bliv bare siddende i stolen.
Jeg havde et vidunderligt liv.
Jeg var en kunstner.
En ven af utallige berømtheder.
Men når jeg ser tilbage på det hele.
For at definere hvad der virkelig betød noget.
Så var det min dedikation til alle de sultne børn i verden.
Det hele startede i Berlin, efter Anden Verdenskrig.
Forældreløse der klamrede sig til pigtråden.
Deres kroppe var lemlæstede.
De krogede fingre. Deres store øjne.
- Frk. Joan Crawford gik... - Sæt dem ned, hr. Keane.
Marilyn Monroe... Newton og jeg...
Jerry Lewis ringede og bad mig male familien i klovnekostumer.
Natalie Wood kom hen til mig og fortalte mig, -
- at det var det bedste solomaleri, hun nogen sinde havde set.
- Så er De færdig! - Jeg er ikke færdig.
Jo, De er. Ikke flere røverhistorier. De vidner ikke. De spilder tiden.
Retten har ikke brug for al Deres pladder, den har vi nok af.
Vi kan blive her, indtil vi bliver gamle og dør, -
- men det er tydeligt for retten, at det er Deres ord, mod fru Keanes ord.
- Er sagen afvist? - Nej, det er den ikke!
Efter min mening, er der kun en ting, der kan løse det.
I skal begge male.
Kom med lærrederne, og stil dem på begge sider af bænken.
Jeg forventer ikke mesterværker. Det ved jeg ikke meget om.
Jeg er ikke kunstkritiker. Men er en time nok?
Ja, ærede dommer.
Godt så. I har fået de samme materialer.
Retssalen er jeres.
Hr. Keane?
Jeg skaber den rette stemning...
Jeg venter på, min muse skal slå til.
Din muse har 58 minutter.
Hr. Keane, er De okay?
Min gamle skulderskade er brudt op. Jeg har -
- en dårlig muskel.
Jeg har taget medicin for betændelsen.
Jeg tror ikke, jeg kan male i dag.
Juryen voterede til Margaret Keanes fordel på alle punkter.
Margaret, hvad skal maleriet hedde?
Bevis 224.
Må jeg få din autograf?
To ting var vigtige for Margaret. Hendes datter og hendes malerier.
Efter alle de underlige omveje som historien tog, -
- så endte hun at stå med dem begge til sidst.
Walter accepterede aldrig nederlaget, han insisterede på at være -
- den sande kunstner, resten af sit liv.
Han døde i 2000, bitter og fattig.
Han skabte aldrig andre malerier.
Margaret fandt personlig lykke og giftede sig igen.
Efter mange år på Hawaii -
- flyttede hun tilbage til San Francisco, og åbnede sit eget galleri.
Hun maler stadig hver dag.
Oversat af UNiTY www.DanishBits.org